På andre siden av jordkloden fins ei øy som er gravd ut av fosser-
-og er dekket av tett jungel: New Guinea.
Den har kuperte fjell og dype daler.
Øya er et av verdens minst utforskede steder.
I løpet av ni måneder har en gruppe forskere, eventyrere og filmskapere-
-utforsket det ukjente.
Ved hjelp av en lokal stamme har de funnet underlige dyr.
Bare se.
Jøss... Jøss!
Nå forlater de baseleiren og begir seg mot to ulike mål.
Den ene gruppen besøker en aktiv Vulkan.
Det flyr en kilometer opp i luften.
Den andre gruppen besøker et uutforsket krater-
-i håp om å finne dyr som omverdenen aldri har sett.
Hva er det for noe?
Den er ikke av denne verden.
Herregud, se her.
De gjør en dramatisk oppdagelse.
Det er den største jeg har sett. Kom og se på denne.
New Guinea er verdens største og mest fjellrike tropiske øy.
Så ugjennomtrengelig at mye fortsatt ikke er kartlagt.
I hjertet av den store øya ligger Bosavi-fjellet.
En død Vulkan.
Steve Backshall leder verdens første ekspedisjon inn i krateret.
Dette er en skikkelig ekspedisjon.
Det er ufattelig vakkert og helt uutforsket.
Det fins veldig få slike steder igjen i verden.
Utenfor krateret har de funnet nye froske- øgle- og insektarter.
Men inni krateret kan det befinne seg hittil ukjente pattedyr.
Dette er kraterveggene. Det er en nesten perfekt kjegle.
Det som vi ser nå er innsiden av veggen.
Ikke rart at alle har ventet på å få utforske dette stedet.
Hvis man finner nye pattedyr, blir Bosavi verdenskjent-
-og da kan kanskje området bevares.
Rett sør for fjellet kommer tømmerhuggerne stadig nærmere.
Høyt oppe på kanten fins det en lysning mellom trærne.
Kasuafolket skal møte Steve her.
De her gitt gruppen tillatelse til å besøke deres hellige sted.
Høvdingen for stammen som eier Bosavi, foretar et magisk ritual.
Hans synger krateret åpent for oss-
-slik at naturen ikke blir sint når vi begir oss inn i krateret.
Vi må gå under den magiske stokken.
Kasuafolket selv går ikke hit så ofte.
Dette er første gang de har ledet en ekspedisjon i det magiske krateret.
Det er veldig bratt og veldig vått.
Jeg må gå veldig langsomt. Bra jobbet.
Skyene kommer opp og møter oss.
Der nede fins en tapt verden.
Man vil ikke sette føttene feil.
De må finne et sted å bygge en enkel leir.
Da kan resten av gruppen komme.
Utenfor krateret pakker man baseleiren ved foten av Bosavi.
Insektsekspert George McGavin skal ta en avstikker så lenge.
Vi tar av! Jeg gleder meg til dette.
George skal lete etter dyr ved en helt annen vulkan.
En Vulkan som er aktiv.
1000 km østover, på øya New Britain.
Vulkanen kan få utbrudd når som helst.
Aske så langt øyet kan nå.
Men George vil se om noe kan overleve her.
Ved første blikk ser det helt dødd ut.
Det ser ut som helvete på Jorden.
Alt er dekket av aske. Det er ingenting som vokser her.
Alt er dødt og morkent. Det lukter svovel.
Georges første funn flyr farlig nær krateret.
Det er en vakker fugl. Det er en braminglente.
Det faktum at den flyr rundt her må bety at det finnes føde.
Jeg ser ikke mye spiselig her, men det er tydelig at den jakter.
Den kan treffes av en stein. Den flyr veldig nær krateret.
En rovfugl er et positivt tegn. George må selv passe seg for stein.
Bosavi har også vært en aktiv Vulkan.
Den døde for 200000 år siden, og da tok regnskogen over.
Den har forblitt upåvirket, urørt og uutforsket.
Steve og gruppen følger en elv mot kraterets hjerte.
Det er den beste måten å komme seg fram i tettjungel.
- Ikke noe dårlig sted. - Et bra sted.
Vi må få opp presenningen før det begynner å regne.
Ly er nødvendig.
New Guinea er et av verdens våteste steder.
Kasuafolket bor utenfor krateret.
Disse gamle mennene husker en tid da stammen deres var kannibaler.
Fedrene deres var store krigere og kjempet mot andre klaner.
De har også tydelige minner om at de pleide å spise opp fienden.
Høvdingen beskriver nå hvordan de skar lårene i skiver-
-og grillet dem over åpen ild.
Det var tydeligvis ikke seremonielt, men bare for å få protein.
Det er ganske lite med kjøtt her, og de måtte spise menneskekjøtt.
De spiser ikke mennesker lenger-
-men de er dyktige jegere som kjennerjungelen inn og ut.
Uten stammen ville ekspedisjonen gått seg vill.
For 200 000 år siden var Bosavi like ugjestmildt som dette.
Men George vet hvor man skal finne livstegn.
Her bør man kunne finne noe.
Se på denne skjønnheten!
Det er en neshornbillelarve. Den er en stor slugger.
Den har store kjever.
De lever av råtnende treverk og fiber.
Jeg må sette den ned.
Jeg legger den her mens jeg river løs resten.
Her har viden voksne.
Denne larven kommer altså til å se sånn ut etter hvert.
Neshornbille... Helt fantastisk.
Enkelte dyr takler vulkanen. Andre kommer hit i en hensikt.
Jeg ser to store fugler som ser ut som store høns.
Det er storfothøns.
De er pussig nok avhengig av en aktiv Vulkan.
Inni Bosavi-krateret begynner Steve og sporerne å utforske området.
Steve klatrer og svømmer for å finne kraterets dyr.
Høvdingen og sporerne leter i større høyde.
Nede i dalen finner Steve noe utenom det vanlige.
Den er ikke av denne verden.
Det er en klatrende kenguru som trolig aldri har sett folk.
Den er helt uredd mennesker. Den passerte rett forbi.
Det betyr at dyrene her aldri har vært jaktet på.
Tenk å få se en trekenguru første morgenen vi er her.
Det er en fantastisk start på ekspedisjonen.
Det er på tide å kalle inn naturfotograf Gordon Buchanan.
Gordon skal filme dyrene de finner.
De fleste andre regnskoger pleier å være ganske flate.
Dette er et svært vanskelig terreng.
Det er uten tvil helt ukjente arter der nede.
Å finne et ukjent pattedyr er det store håpet.
Men det blir en vanskelig oppgave i det kuperte terrenget.
Gordon har med seg to forskere som skal identifisere nye pattedyr.
Muse Opiang og Kris Helgen setter opp en provisorisk lab.
Gordon rekker ikke å pakke opp.
En av sporerne har funnet enda en trekenguru.
En fyr har sett en trekenguru. Jeg skal prøve å skynde meg dit.
Så fort som mulig.
Der er den! Jøss.
En vakker trekenguru sitter bare 6-7 meter foran meg.
Det er et av de merkeligste dyrene som lever i denne skogen.
Man gjenkjenner dem som kenguruer, men de lever oppe i trærne.
Det er som en krysning mellom koala og kenguru.
Den er veldig søt.
Kort og kompakt kropp.
Den har enorme klør som må være 5-7 cm lange.
Ja, den spiser. vidunderlig!
Det er et veldig godt tegn. Dyr som spiser er avslappet.
Dette dyret har aldri sett et menneske før.
Det er derfor vi kan stå så nær.
Trekenguruer er sjeldne.
Utenfor krateret jaktes de på og er redde for mennesker.
Men inni krateret er de uberørte.
Vulkanen kan få et brått utbrudd, men George er opptatt med sitt.
Han følger etter de pussige storfothønene.
En av dem satte seg på en gren og rørte opp en askesky.
Det er vanskelig å komme nær. De er så lettskremte.
Jeg skal prøve å snike meg fram til den kanten der.
De har landet. Det sitter to på bakken der.
Storfothøns graver eggene sine ned i asken-
-og lar vulkanen ruge dem.
De legger eggene sine der borte.
George må vente til de er ferdige og håper at vulkanen er rolig.
Bosavi er død i dag.
Krateret som står igjen er 6 km bredt og omringes av høye vegger.
Steve utforsker fortsatt elven.
Men det er ikke bare steinene som er forræderske.
Denne planten er en pest og plage.
De vokser overalt. Det er en neslevekst.
På undersiden av bladene...
...sitter det tusenvis av små hår som er fylt med gift.
Svien kan vare i 2-3 måneder.
Jeg får skylde meg selv!
Hver eneste liten bekk sjekkes i jakten på overraskelser.
Det ser ut som små greiner på denne ranken.
Men de er blodigler som venter på en forbipasserende.
De reagerer på varme og karbondioksid i ånden.
Hvis jeg puster på dem...
Bare se på dem. De begynner straks å føle rundt.
De leter etter en blodkilde. Jeg hater dem.
Blodiglene betyr at det må finnes varmblodige dyr her.
Pattedyrekspertene ser det positivt.
Kris Helgen er verdensautoritet i identifisering av nye pattedyr.
Steve har funnet en bit av et kranium ved elven.
Det minner om disse to.
Tennenes plassering og antallet tenner-
-er avgjørende for å artsbestemme noe.
Som pattedyrforskere har vi flaks.
Om vi finner en eneste liten tann, kan vi ofte si hvilken art det er.
Dette er fortsatt et mysterium. Jeg ville gjerne funnet dyret her.
Vi får se om vi finner det.
Jeg holder kanskje altså i kraniet til en helt ny pattedyrart?
Vi får se hvor det leder.
Kraniet kan tilhøre en ny pungape, et lite, bjørnelignende dyr.
De drar ut i skogen.
Ved vulkanen er Georges ventetid nesten over.
Det bør ligge egg et sted i asken.
Jeg tror at de har lagt egg. Jeg kan nok se hvor de har gravd.
Da finner jeg kanskje eggene.
I vulkanen holder eggene seg varme til fugleungene klekkes.
Det ser ut som om de har vært her.
Eggene kan ligge to meter under bakken.
Jeg tror at det fins et egg der.
De nyklekte ungene må klore seg opp til overflaten.
Jeg når nesten ikke lenger ned.
Ja, jeg har et!
Dette er storfothønas egg.
Det er så stort.
Fugleungene klekkes velutviklede og klarer seg selv straks.
- De treffer aldri foreldrene sine. - Tenk for en tøff start i livet.
Dette... Det ble nesten eggerøre.
George graver ned egget igjen. Vulkanutbruddet er overhengende.
Det begynner å føles litt ubehagelig.
Det flyr ting halvveis nedover skråningen.
Her har vi et hull.
Inni krateret er Gordon og Kris ute og leter.
Nei, det fører ingen steder. Den stammen er hul.
De leter etter den sky pungapen hvis kranium Steve fant tidligere.
Se ned i den.
- Har du lommelykt? - Ja, vær så god.
- Å, jøss! - Fant du noe?
Noe gjemmer seg i en trestamme, men de kan ikke se hva det er.
- Den sitter der og kikker. - Få se?
Ja, se. Den ser så rar ut.
Gordon må vente til dyret kommer ut.
Vi må sette et kamera her.
Dyret kommer sikkert ut når det blir mørkt.
Om det er den nye pungapen, vil Gordon få filmet den.
Det ser ganske bra ut. Vi får se når jeg klatrer ned.
Et lite kamera over trestammen sier fra når dyret rører på seg.
Da kan han filme dyret uten å forstyrre.
Problemet er å vente på dyret.
Det kommer ut en gang. Spørsmålet er bare når.
Den lange ventetiden begynner.
George må skynde seg.
Utflukten hans er over. Vulkanen har våknet.
Det flyr ut glovarme steiner.
Man hører smellene når de treffer bakken.
Bare se.
Det er helt fantastisk å stå så nær en aktiv Vulkan.
Den kaster glovarme steiner én kilometer opp i luften.
Det er et spektakulært syn.
Dette er et infrarødt kamera.
Den ser alt det varme som vanlige kameraer ikke ser.
Man føler trykkbølgene som slår imot en.
Vulkanen har et magmakammer som er tre kilometer bredt-
-og tre kilometer dypt. Det er skremmende.
Ærlig talt, jeg blir faktisk litt redd.
Det er en så sterk kraft at jeg ikke engang vil tenke på det.
Man rekker ikke å flykte. Man ville blitt grillet.
Jøss!
Etter fire timer har det ukjente pattedyret ennå ikke vist seg.
Jeg har ikke ofte overtaket.
Men i dette tilfellet har jeg det. Jeg ser rett ned i stammen.
Så jeg får et lite forvarsel.
Om dyret er urolig etter besøket mitt tidligere-
-så løper det kanskje bare av sted.
Men takket være det lille kameraet ser jeg når dyret klatrer opp.
Dette er så spennende. Jeg vet ikke hva slags dyr det er.
Det er et pattedyr av noe slag, men ingen vet hva det er.
Nå begynner den å klatre opp!
Fantastisk... Bare kom.
Kom igjen! Kom igjen, da.
Vi forlater leiren i all hast.
Og med veldig god grunn.
Vis meg den! Er det den der?
Denne kom fra vulkanen.
Vi trodde at vi var trygge, men denne klumpen landet her.
Man ville dødd umiddelbart.
Vi må dra nå.
Georges oppdrag får en brå slutt.
I den stille jungelnatten kan Gordons tålmodighet lønne seg.
Her kommer den! Det ser ut som en muldvarp.
Det er ingen muldvarp, men jeg vet ikke hva det er.
Hjertet slår i brystet. Kom nå.
Vær så snill... Å, nå kommer den!
Du, din lille skjønnhet. Hva er dette for noe?
Jeg har ingen anelse om hva det er.
Den er merkelig. Den er så merkelig.
Hvis den bare kommer fram litt til, kan jeg se kroppsformen.
Man kan se tennene.
Øynene lyser på grunn av at det infrarøde lyset reflekteres.
For et nydelig dyr.
Kom, da. Vær så snill, kom ut nå.
Jøss... Bare se.
Jeg tror at den skal klatre opp. Den tar nok tak i en gren.
Ja, nå gjør den det.
Det kan være en ny art som lever her.
Det er min jobb å filme dyrene slik at Kris kan identifisere dem.
Uansett hva det er for noe, er den ikke redd for mennesker.
Om det er en ny art, beviser det hvor spesiell Bosavis jungel er.
Gordon er langt inne i jungelen. Steve er derimot ute på elven.
Ingen vet hva som lurer her.
Se!
De satt og sov i trærne og da vi kom med lysene-
-skremte vi dem opp.
Steve angripes av fluesnappere som bare fins på New Guinea.
Den fløy rett mot ansiktet!
Det er kanskje vått, men ingen regnet med ender i jungelen.
Det der var virkelig uventet.
Salvadoris krikkand hekker bare i New Guineas fjell.
De koser seg i fossen.
For en fantastisk, liten trefrosk.
Nå hoppet den av sted.
Disse froskene forplanter seg i rasktflytende stryk.
Vi skal se om jeg kan vise det som gjør frosken så spesiell.
Øyelokket er penetrert av et nettverk av blodårer.
Det er fantastisk vakkert. Man faller for det ansiktet.
Den sitter rolig på fingeren min-
-men når som helst kan den hoppe av sted uten forvarsel.
Hopp av sted og finn...ei jente.
Ikke i øret!
Bosavi-fjellet er så stort at det skaper eget værsystem.
Det har regnet nesten hele natten, og det står vann i leiren.
Sølen er uunngåelig.
Det blir spagetti til frokost igjen.
Bosavis skog strekker seg helt opp til toppen.
En kilometer oppe er jungelen enda våtere.
George slutter seg til gruppen. Han skal utforske vulkanens skog.
Han er ledende insektekspert og finner alt som er uvanlig.
Vulkanen er som ei øy i luften.
Vi er 2700 meter over havet.
Se på denne kraterveggen! Herregud, det er ufattelig.
Som dere kan se, er det veldig skyet.
Været veksler så raskt. Nå er det regnfullt og mørkt.
Der borte er det en liten glipe i skydekket.
Det er usikkert om vi kan lande.
Vi kommer til å klare det. Vi kan lande.
Nå er vi her!
Fantastisk.
Den svimlende klippen skal være Georges leir i de neste dagene.
Tusen meter under ham leter gruppen etter nye dyr.
Øverst på listen står den ukjente pungapen.
Fortsetter stien?
De leter i hvert hull og i alle kriker og Kroker.
Det kryr av blodigler.
Oppe på toppen utforsker George moseskogen for første gang.
Det er som en annen verden.
Man tenker på "Lord of the Rings". Man venter seg orker og alver.
Skogen har en konstant luftfuktighet på 100 %.
Det ser ut som bakken er hard.
Men jeg kan stikke ned hele denne.
Jeg kan sikkert presse inn hele armen.
Det er bare røtter og jord, og det er det vi står på.
Det er som en illusjon av planter og jord.
Det er ikke bare jord på bakken. Den fins også på vekstene.
Alt dette vokser på en liten, tynn grein.
Det er et tykt teppe av mose og jord.
Det er nesten som en annen verden.
Den der har jeg aldri sett før. Helt fantastisk.
Forråtnelsen gir liv til sopp, bakterier og mose.
Alt lever av det.
Se på denne utrolig vakre, men minimale soppen-
-som vokser på en bambuskvist. Det er helt fantastisk.
Å, se!
Herregud, se her!
Jeg så den tilfeldigvis. Den er gigantisk!
Det er en flatorm.
Det er et veldig typisk dyr i dette fuktige miljøet.
Flatormer fins i alle former og størrelser.
Dette er undersiden. Jeg har aldri sett en større.
Den er helt fantastisk.
Dette er det lille hodet.
Dette unike miljøet har dyr, planter-
-orkideer, insekter og større dyr som ikke fins noe annet sted.
Det er et veldig lite område.
Den globale oppvarmingen kommer etter hvert til å ødelegge området.
Inni krateret kommer en av sporerne tilbake med et vilt dyr.
- Jøss, den er så vakker. - Det er nok dyret vi så etter.
Jeg skal se på tennene, så vet vi det utvilsomt.
Det er en mørk pungape.
Kraniet som du fant minnet om silkemyk pungape.
- Kjenner du hvor myk pelsen er? - Ja, og veldig tykk.
- Den har tilpasset seg miljøet. - Den liker deg visst.
Den har en veldig sterk, men ikke ubehagelig lukt.
Det er samme dyr som Gordon filmet i trestammen.
Jeg skal kalle den Bosavi-pungape. Den har flere særpregede trekk.
Så vi skal ta en nærmere titt.
Jeg kan ikke beskrive hvordan det føles å holde i et dyr-
-som trolig er helt ukjent for vitenskapen.
Jeg tror at denne pungapen er blitt isolert inni krateret.
Den har ikke hatt noen kontakt med beslektede dyr-
-og har utviklet seg til et dyr som er unikt for Bosavi.
Han er så avslappet. Han vet ikke hvor viktig han er.
- Så søt. - Ja, lille fyr.
Du er et stort vitenskapelig funn.
Er det ikke utrolig?
Jeg reiser rundt i hele verden. Iblant finner vi nye pattedyr.
Men det er som regel flaggermus eller forskjellige gnagere.
Men å finne et stort pungdyr...
Dette må feires grundig.
Åpne Champagnen. Vi får nøye oss med hermetikk.
Det er en ny underart av pungaper. Den fins bare i Bosavi.
Hvis jungelen hugges ned, forsvinner dyret for alltid.
Det regner i krateret igjen.
Det har vært en lang ekspedisjon, som begynner å kreve sitt.
Folk har fått mark i magen i leiren.
Vi må spise disse tablettene som kverker parasittene.
Man føler seg veldig sliten, men tabletten kverker alt.
Blodiglene har inntatt leiren.
Ingen kunne ant hvilken artsrikdom dette fjellet skulle vise seg å ha.
I moseskogen på kraterkanten legger George en felle.
Han plasserer den ved klippekanten.
Om natten bruker han en lampe for å lokke insekter til lakenet.
Det kommer forhåpentligvis til å kry av insekter her.
I krateret leter Gordon og Steve på ulike steder etter nye pattedyr.
De akter å lete hele natten om det trengs.
De har ingen anelse om hva som kan lure i mørket.
Jungelen er magisk om natten.
Dette treet er dekket av sopp.
Man ser de små sporene som løsner og flyr av sted.
Det ser ut som det ryker av soppene.
Tidlig på morgenen finner Kris enda en skapning som helt uredd.
Det ser ut som en forvokst hamster, men er en snohalepungrotte.
Den er så vakker.
Det er visst ingen ny art, men et av skogens vakreste dyr.
Den har så fin pels. Den er så tett og myk.
Skogen våkner om natten.
Vi har lett så mye uten å finne noe-
-men strevet føles likevel verdt det når man finner et dyr som dette.
På klippekanten kan George knapt tro sine egne øyne.
Jeg er helt overveldet.
Jeg ventet meg aldri så mange ulike nattsvermere.
Noen av dem har jeg aldri sett før.
Det er forbløffende at det fins så mange ulike nattsvermere her.
Vi har nattfly, målere og spinnere.
Det regner sånn at lakenet henger.
Disse lampene har dessuten bare en radius på cirka 200 m.
Alle disse insektene fantes innenfor en radius på 200 m.
Kan dere forstå hvor mye liv det fins i denne skogen?
Det overgår min forstand. Se bare her.
Det er fullstendig ufattelig.
Herregud. Se på denne. Og denne gullfargede.
Steve har funnet et uhyre. Det er en fugleedderkopp.
Se her.
Dere kan se at den lener seg bakover-
-for å kunne hugge med hele sin kroppsvekt.
Den hugger ved den minste trussel.
Kom her... Nei, ikke stikk av sted.
Jeg må være forsiktig. Jeg vet ikke hva det er for noe.
Hvis vi ikke hadde vært på et så avsides sted...
Men å bli bitt eller stukket av noe slikt her ute...
Det kan gå galt.
Jeg har aldri sett så mange ulike nattsvermere samtidig.
Jeg ville ikke trodd på det om jeg ikke så det selv.
Her har vi en annen svermer! Det er en annen sort.
De flyr raskt og er sterke. Fantastisk vakker tegning.
Her har vi en annen svermer! Jeg har aldri sett den før.
Hvor mange av disse er nye arter?
Det kan sikkert være en fjerdedel. Dette er et interessant insekt.
Det er en bjørnespinner, og når den blir irritert...
...utsondrer den en illeluktende væske fra mellomkroppen.
Ser dere? Se her.
Det er et fantastisk forsvar og smaker helt grusomt.
Det ville vært verdt det, selv om jeg hadde måttet krype opp hit.
En time i nattsvermer-himmelen.
Disse unike vesener beviser at Bosavis skoger er uvurderlige.
Ærlig talt...
En sporer roper på Gordon.
Du store tid... Se her.
- Dette er verdens største rotte. - Jeg har aldri sett større rotte.
Den tilhører samme familie som rottene som lever i byer og kloakker.
- Du ser veldig glad ut. - Dette er en ny art.
Den mangler vitenskapelig navn. Det er en av verdens største rotter.
Det er en fantastisk skapning, og den fins ingen andre steder.
Den er så avslappet. Den pusser til og med pelsen.
Det er helt klart ei rotte, men den ser annerledes ut.
Denne rotta er like stor som en katt jeg hadde.
Jeg tror ikke at noen katt ville våget seg på denne rotta.
Bosavi er så stort, uutforsket og isolert.
Noen av dyrene som vi finner her er helt nye og ukjente arter.
Rotter, pungaper... Fantastiske dyr.
Jeg har fryktet tanken på store rotter-
-når jeg har vært i huler og hule trestammer.
Det har holdt meg våken om nettene. Men denne rotta er som en valp.
Vi har funnet en ny art ullrotte.
Helt utrolig!
- Eller tuller du? - Nei, vi har funnet den.
Det var helt fantastisk. Verdens største rotte.
- Var den i en av fellene? - Nei, den løp rundt i skogen.
Fantastisk.
På tide å pakke sammen og hente George.
Mens jeg står her og venter på helikoptret-
-slår det meg at barnebarna mine kanskje aldri får se noe lignende.
Dyrene og plantene kan forsvinne.
Nå skal funnene samles og presenteres for omverdenen.
En stamme har hjulpet dem å finne hundrevis av spektakulære dyr.
En miniatyrpapegøye-
Den er helt fantastisk.
De har funnet mer enn 40 nye arter.
Fra spedlemmede gekkoer, til nattsvermere og frosker.
Og de har funnet nye dyr som er helt uredde for mennesker.
Den er som en liten valp!
Pattedyr som ingen kjente til.
Det er så uvanlig at man finner nye pattedyr rundt i verden.
Dette er et fantastisk øyeblikk.
Alt dette på et utrolig fjell.
Håpet er at Bosavi-fjellet, en gang en glemt del av verden-
-nå skal bli kjent over hele verden slik at regnskogen kan vernes.